Okej.
Vad var det?
Carter?
Jag vet inte. Felmarginalen i planetrörelsernas beräkning
brukade ge svara turer, men det fixade vi.
Carter.
Vi var tvungna att upphäva nagra aktiveringsregler för att fa kontakt.
Jag kollar datorn när vi kommer hem.
- Det är Ijust. - Ja, sir.
Planeten är mycket närmare sin sol än jorden.
Festligt.
Intressant.
Jag kunde inte se skriften med MALP:en.
Vad star det?
Symbolerna liknar dem pa Cimmeria.
Det kan ha med asgarderna att göra.
- Vad star det? - Jag vet inte.
Tror du planeten star under beskydd?
Teal'c sköts inte bort.
Det finns ingen Torshammare här.
De behöver inte en om de nämnts i goa'uld-asgardsavtalet.
Halla! Du!
Kom fram.
Vi vill inte göra er illa. Vi är utforskare fran jorden.
Ni kanske kallar den Midgard. Jag är Daniel Jackson. Detta är...
Jag är Elrad, flamen i 39:e k'Tauerorden.
Min församling och jag var pa väg hit för att be morgonbön
när vi sag en stor vag svälla fram ur Ijusgarden.
Ljusgarden. Jag gillar det.
Han är gudarnas fiende.
Inte nu längre. Tor gillar honom.
- Känner du Tor? - Ja. Han är en polare.
Stig fram. En glädjestund.
Frej har skickat hit besökare fran Midgard.
Frej är solen och regnets gud, eller hur?
Ja, var beskyddare. Tors bundsförvant.
Gudarnas vänner är välkomna hit.
- Vad har du här? - Följ med. Var by ligger hitat.
Det är som en fornnordisk kultur i en senare tid,
med en fortsatt tro pa de gamla gudarna.
Detta är broder Malchus. Han är högste akolut inom var orden.
Ni maste aka. Genast.
- Vi kom precis hit. - Det här är inte vanliga främlingar.
De kom genom Ijusgarden.
- Den där bär ondskans märke. - Han är Tors vän.
Det här kommer inte accepteras.
Du menar att du tänker hetsa upp folk tills de tycker som du.
Vänskaplig typ.
Du far ursäkta Malchus. Han är misstänksam av sig,
och vi har aldrig tidigare fatt besök av alver.
Alver?
Ni reser den gudomliga vägen. Ni säger att ni känner dem väl.
Enligt nordisk mytologi kommer alver med bra eller daliga nyheter.
Vi hoppas verkligen ni kommer med välönskningar.
Vad hände nu?
Odens öga fördunklas.
- En slags förändring i Ijusfrekvensen. - Bra. Jag trodde jag fatt en stroke.
Ni gjorde detta.
- Va? - Hall dig lugn.
- Är det sant? - Nej.
- Är det? - Jag vet inte.
Det är inget sammanträffande att detta händer precis efter de kommit.
Alverna är domedagens budbärare.
Ga, annars driver vi ut er.
Fördunklandet av Odens öga är gudarnas vilja.
Skulden ligger inte hos budbärarna.
Vi maste ga till vishetens sal och be om förlatelse.
Det later som platsen där cimmerianerna kommunicerade med Tor.
Carter, vad sjutton star pa?
Pa nat sätt har solljusets färgskala skiftat mot infrarött.
Haller det i sig, dör växtligheten ut.
Försvinner växterna sa ryker syret...
En MALP borde ge oss bättre information. De har känsligare mätinstrument.
Bra. Du och Teal'c far ga tillbaka till Ijusgarden.
Se vad ni kan ta reda pa. Daniel.
Hör om det finns en asgards-telefon.
Vi ber dig, O Frej, att förskona oss.
Förlika dig med fader Oden och lat
häva förbannelsen över vart milda land.
I Frejs namn, ma det ske.
Vi...
Förlat. Vi ville inte störa.
- Har du inte gjort oss illa nog, alv? - Ha lite respekt.
De skickades av gudarna.
Vi borde höra vad de har att säga.
Vi undrar om ni pratar direkt med Frej.
Han lyssnar alltid.
Jasa. Ni nämnde vishetens sal. Det här maste vara den.
Nej. Detta är ett tempel.
Visst.
Malchus och jag var pa väg till salen
att uppsöka Frejs vishet a vart folks vägnar.
- Far vi följa med? - Vi kan lägga ett gott ord för er.
För all del, kom.
Böj era huvuden inför var Herre.
Herren Frej, asagud, K'taus gud,
lat oss fa komma till dig pa det att vi ma dela din vishet.
Det där vill jag ha tillbaka.
Jag är Frej. Varför är ni här?
O Herre, ursäkta att vi stör, men vi behöver din vishet.
Ankomsten av dessa utomstaende har fördunklat Odens öga.
- Vi fruktar ragnarök. - Världens undergang.
Tack.
Vi ber dig aterställa Odens Ijus.
Ni är kloka som söker rad hos mig,
men endast genom tro blir ni värdiga min godhet.
Ska vi döda dem? Vi kan sprätta upp och stycka dem innan kvällen.
Är inte det lite överdrivet?
Sa smaningom ska jag segla till Vigrids slätter,
där jag ska strida mot Surt.
- Kampen mot Surt. Förintelsen. - Talamod.
Även ni maste möta det ni fruktar,
när ni gar mot den sista striden.
Hur ni handskas med rädsla kommer att vittna om er värdighet.
Lycka till pa er färd.
Det är en inspelning.
Verkligen?
Jag sa ju det.
Det är ragnarök. Frej säger att vi maste vara beredda pa att dö.
Det var en ganska negativ tolkning.
Jag har tolkat gudarnas ord i manga ar.
Jag är rädd att jag haller med Malchus.
Vänta.
Jag vet att jag är en utomstaende...
Vagar du ifragasätta gudarnas vilja?
Nej, bara din tolkning.
- Vill du verkligen lägga dig i? - Jag vet inte hur jag ska ta mig ur det.
Gott folk,
planterar Frej era akrar?
Nej.
Skördar han dem?
Bygger han era hem?
Vara händer gör de jobben.
Precis. Ni har alltid haft en fri vilja förut. Varför inte nu?
Den sista striden kanske bara är ett prov pa er uppfinningsrikedom och ert mod.
Varför tolererar du det här?
- Hjälp till. - Det här är inte en bra idé.
Förut har Frej alltid sagt att vi ska möta var rädsla
och inte lägga oss i gudarnas sätt.
Jag haller med. Vi maste lyda gudarna,
men främlingarna kan vara en del av deras plan.
Nonsens. De kommer med domedagsbud.
Alvar kan inte ändra gudarnas vilja.
Lyssna.
Vi kan hjälpa ditt folk. Vi har varit i den här situationen förr.
Lita pa mig. Vi kan utföra mirakel.
Jag litar pa Frej.
Om ni är här i hans tjänst, antingen för att döma eller frälsa oss,
ma sa vara.
Mirakel?
Ja. Det är vad de kommer att tro.
- Vad de kommer att tro om vada? - Det som Carter kommer att hitta pa.
Hejsan.
Jag har en idé.
Är den mirakulös?
Ja, faktiskt. Jag tror att maskhalet vi reste igenom
gick rätt igenom planetens sol.
Det kan ha orsakat anknytningsproblemen.
Skulle vi inte ha kommit hit?
Atminstone inte där planeten befinner sig nu.
Solljuset skiftade plötsligt till ett rött spektrum efter vi kom hit.
Den enda anledningen för det vore om ett instabilt, supertungt ämne,
antagligen plutonium, införlivades i solens kärnreaktion.
- En slags sub-atomisk förgiftning. - Okej. Hur lyckades vi med det?
Pa nagot sätt
akte plutoniet snalskjuts med oss fran ett annat stjärnsystem,
och uppgick i deras sol när vi passerade igenom den.
Jag hoppas det inte betyder att felet är vart.
Det kunde vi inte ha vetat om.
Att portkoden hit inte fungerade först,
far mig att tro att ett säkerhetssystem har byggts in i portarna
för att förhindra att sant här händer.
Ett designfel?
Nej.
Sir, vi upphävde nagra av de vanliga aktiveringsreglerna.
Faktum är att planeten haller pa att dö, antagligen pa grund av oss.
Men du kan greja det, va?
Hördu Teal'c. Du kanske borde vänta här.
Asgards-apparaterna känner inte dig lika bra som oss.
Da ska vi se. De böjde pa huvudena och sa en bön.
Frej, asaguden... Eller sa kan vi pröva det.
Jag är Frej. Varför är ni här?
Vi skulle vilja prata med en riktig asgard. Tor, om han är tillgänglig.
Ni är kloka som söker rad hos mig.
Men endast genom tro blir ni värdiga min godhet.
Bla bla. Kan du dra ut kontakten?
Det här verkar vara sändaren som...
Antingen har vi fatt kontakt med asgarderna, eller
sa är vi fast djupt inne i ett stenvalv.
- Mycket bättre. - Jag är Frej, K'Tau-världens beskyddare.
Förlat att vi stör. Kan vi prata med Tor?
Kommendör Tor är i en annan del av galaxen och oanträffbar.
Du är den som kallas O'Neill.
Det är jag, det.
Vi uppkallade ett krigsskepp efter dig, kortlevat som det var.
Jasa, det.
Varför har ni kommit till den här världen?
För att utforska. Det är vad vi gör.
K'Tau hör till avtalet om skyddade planeter vi har med goa'ulderna.
Jag hoppas ni inte har gjort slut pa deras nuvarande trossystem.
- Asgarderna tyckte det var nödvändigt. - Nej, vi har inte avslöjat er.
Men vi har ett litet problem
som kan behöva lite asgardars-trolleri.
Vill du antyda att var teknologi är ett slags trick?
- Är du säker pa att Tor inte är där? - Lat mig.
Visst. Ha det sa roligt.
Det kan hända att vi, helt ofrivilligt,
har orsakat ett främmande ämne att inga i K'Taus sol.
Hur da?
Jag hoppades att du skulle kunna hjälpa oss med det.
Kan vart maskhal ha plockat upp ett supertungt ämne
och fört med sig det till solen vid överföringen?
Säkerhetsanordningar är pa plats inom Stargatesystemet
för att förhindra anknytningar som skulle resultera i sana händelser.
Ja. Vi har var egen aktiveringsdator
och ibland kringgar vi procedurer för att fa kontakt.
- Vi experimenterar fortfarande. - Jag förstar.
- Vi skulle verkligen behöva din hjälp. - Jag kan tyvärr inte hjälpa er.
Varför inte?
Det är inte asgardernas ansvar att rätta varje felsteg ni tar
med en teknologi som ni inte klarar av.
Ursäkta mig.
En hel planet full med folk kommer dö.
Det är kanske vart fel, men k'Tauerna ser upp till er.
Ni satte upp trossystemet. De tror du är deras gud som beskyddar dem.
Fran goa'ulderna, ja.
Glöm allt det. Vi är ju vänner.
Vi hjälper er, ni hjälper oss. Det är sa det funkar.
Carters idé räddade er fran replikatorerna.
Nu är det dags att atergälda skulden.
Ytterst är inte beslutet mitt.
Kan jag i sa fall fa tala med den ansvarige?
Det är möjligt.
Var redo att möta asgardernas Höga Rad.
Jag är redo. Med detsamma. Sätt igang.
Ställ dig pa platsen där jag stod.
- Nagorlunda redo. - Vill du att jag...?
Jag gör det.
Halla?
Eko!
Överste Jack O'Neill av jorden, välkommen till höga-radskammaren.
Tack för att ni träffar mig med sa kort varsel.
Jag antar att ni kan se mig.
Ja.
- Nämnde Frej varför jag är här? - Ja, överste.
De känner till omständigheterna gällande din förfragan.
Hej. Där är du.
Jag sag dig inte. Ni ser alla sa...
- Tor är inte här, va? - Det är han inte.
Okej.
Som Frej förklarade kan vi inte hjälpa dig med det här problemet.
Trots att era handlingar var oavsiktliga, kommer de att resultera i k'Tauernas död.
Halla där! Det är inte bara vart fel.
Ni kunde ha varnat oss för den där heltokiga solanknytningen.
Ni kunde ha givit oss en lista pa planeter vi inte borde aka till.
Du har rätt pa bada punkterna.
Men det räcker inte för att vi ska lägga oss i.
Ni har redan gjort det.
De här människorna tror att ni är gudar.
Ni är inte goa'ulder, men ni utger er ända för nat ni inte är.
Du har rätt.
Men när vi räddade det här folket fran goa'ulderna,
var de inte redo att leva utan tro.
Med tiden kommer k'Tauerna att fa veta sanningen.
Det är kruxet.
Det gör de inte. De kommer vara döda.
Jag fattar det inte. Ni räddade dem en gang.
Varför inte nu?
- Det är inte sa enkelt. - Jo, det är det.
- Ni har kunskapen, eller hur? - Ja.
Okej. Bra.
Vi gjorde ett misstag, ett stort misstag.
Och vi är sa ledsna. Men vi räddade era graa rumpor fran replikatorerna
och nu vill vi ha er hjälp.
Jag ber inte att ni ska ändra deras kulturella utveckling.
Bara greja den förbaskade solen.
Ingen kommer att veta. Vi säger inget.
Tyvärr kan vi inte det.
Nehej. Med risk för att lata som en gnällig, mindervärdig art, varför inte?
- "Graa rumpor. " - Ja.
Det vore ett brott mot vart avtal med goa'ulderna.
Va?
I avtalet star det att folket pa en planet som kategoriserats "skyddad"
ska vara fria fran goa'ulddominans.
Men i stycke 42 star det att folket pa de planeterna
inte far utvecklas artificiellt med hjälp av asgardsteknologi.
Hjälper vi förhindra en naturkatastrof bryter vi mot förordningen
och ogiltigförklarar hela avtalet.
Goa'ulderna skulle kunna invadera alla skyddade planeter,
inklusive jorden.
- Är du säker? - Ja.
Kriget mot replikatorerna härjar i var galax.
Vi kan inte undvara styrkor för att försvara alla planeter i avtalet.
Ni skulle riskera en goa'uldattack.
Om jag säger att vi är villiga att ta den risken?
Även om du kunde ta det beslutet för din planet,
kan du inte göra det för alla de övriga planeterna.
Det har du rätt i.
Vi berörs djupt över att katastrofen inte kan undvikas.
Vi önskar det fanns ett sätt.
Än har de inte dött. Det kanske finns nat.
Om sa är fallet, är lösningen upp till er.
Fint.
Det gick ju bra.
- Jag har tänkt pa nat. - Nat annat skulle chockat mig.
Här.
Da sa.
Här har vi de instabila plutonium- molekylerna som förgiftar solen.
Okej.
Och här är molekyler av ett stabilare supertungt ämne?
Nagot med en atomvikt över 200.
- Visst. Jag kan komma pa nagra stycken. - De förekommer faktiskt inte pa jorden.
Men jag har läst att sana ämnen kan skapas i cyklotroner - teoretiskt sett.
Blandar du inte ihop dina äpplen och...
Om vi kan förena dessa stabila supertungviktare med K'Taus sol,
skulle de förenas med plutonium- molekylerna och bli inaktiva.
Solen skulle sedan kunna aterga till normal kärnreaktion.
Vad sägs om det?
Det är ytterst teoretiskt, sir.
Jag har fullt förtroende för dig.
Ak tillbaks till SGC och förvirra Hammond.
Ja, sir.
En raket?
Som bär pa de supertunga ämnena.
Vi överför delarna till K'Tau och monterar den där.
När den är färdigmonterad skjuter vi upp den i solen.
Blir den färdig i tid?
Vi har tre manader innan plutoniumreaktionen blir oaterkallelig.
Skjuter vi upp den om tre veckor, klarar vi det precis.
Har vi nagra alternativ?
Var andra valmöjlighet visade sig ha en chans pa miljonen.
Raketen ger oss mer än en 50-procentig chans.
- Raketer växer inte precis pa träd. - Jag vet det, sir.
Men luftvapnet förbereder en uppskjutning fran Vandenberg.
Vet du hur mycket som investerats i det projektet?
Jag inser det. Det är svart att sätta en prislapp pa k'Taufolket.
TRE VECKOR SENARE
Överste.
- Är inte du ute och uppviglar en folkhop? - Se upp mot himmelen.
Ragnarök kommer allt närmre. Din maskin gör inget.
Det är en raket.
Den funkar inte förrän den skjuts upp. Da maste vi bygga den först.
Vi har lite tid kvar pa oss innan solen förstör din värld.
Allt de gör är att ta hit fler utomstaende.
Du maste ha talamod.
Problemet bara förvärras sa länge ni är kvar.
Förstar inte ni att gudarna vill fa iväg er, tvingas vi förtydliga det.
Det här är inte k'Tauernas sätt.
Om gudarna inte ville ha dem här, skulle de inte vara det.
Om deras närvaro är del av ett prov,
da har vi misslyckats totalt.
General, vi ligger före i tidsschemat.
Det här borde vara sista transporten.
Har ni hört nagot angaende HU-2340 än?
Jag trodde aldrig det skulle bli lättare att fa hit raketen.
Utan de supertunga ämnena kommer allt att ha varit ett enda slöseri med tid.
Oroa dig inte, major.
Dr MacLaren.
Vilken imponerande operation ni har här.
Hoppas ni förstar vilken tur ni haft, major.
Dr MacLaren har bestämt sig för att en titt pa SGC var värd utbytet.
Det tog fem ar att skapa sa mycket HU-2340.
Nan dag kanske ni kan besöka planeten som ert maclarium räddar.
Sa ni maclarium?
Det namnet later bra. Jag använder det i min officiella rapport till Pentagon.
Jag vill inte vara i vägen. Ni har uppenbart ett jobb att göra.
- Lycka till, major. - Tack, doktorn.
Det var det sista. Vi har allt vi behöver.
- Bra. - Daniel och Teal'c?
De är i byn. De försöker fortfarande övertyga folk om att vi är vit-alver.
Ju snarare vi kommer härifran desto bättre.
Är det rök?
- Vad har hänt? - Nan anlade en brand.
Är nan skadad?
Tva personer ur SG-6. Raketen förstördes.
- Den dumma jäveln! - Gudarna har talat.
Du har dödat tva av mina män och förintat hela din planet!
Även tva av vara bröder utgav sina liv i gudarnas tjänst.
Ditt fega kräk. Varför gjorde du det inte själv?
- Jag dör gladeligen i gudarnas tjänst. - Du kanske borde det.
- Jack! - Sir!
Sluta! Jag är förkrossad över det som hänt,
Malchus handlade utan min vetskap.
han kommer att straffas, men fler döda tjänar inte nagot syfte.
Fler döda är precis vad ert folk kommer att fa.
Stopp. Vi kan inte aka.
Jo för fan. Aktivera porten. Fa hem manskapet. Det är en order.
- Kan du stanna? - De dödade tva av mina män!
Det stämmer. Men de är inte alla ansvariga,
och även de som var skyldiga gjorde vad de trodde var rätt.
- Jag bryr mig verkligen inte. - Jag gör det.
Att aka nu vore oförlatligt.
Enligt vem da? Asgarderna? De hade sin chans.
Jag tryckte pa knappen som kanske har förintat planeten.
Okej. Vi gjorde första misstaget, men vi höll pa att rätta till det.
Är det bara jag som ser att de inte vill ha nan hjälp?
Jag kunde inte leva med mig själv om jag vände dem ryggen nu.
Jag tror inte majoriteten i den här världen stödjer Malchus handlingar.
- Vad gör vi? - Förflyttar dem.
- De är starkt knutna till denna värld. - De maste fa valmöjligheten.
- Sen är det upp till dem. - Vi har fortfarande maclariet.
Med ert tillstand skulle jag vilja atervända till SGC för fler prover.
Jag vet att den här världen har varit ert hem i generationer.
Men det ser ut som om Odens öga inte kan aterställas.
Det bestämmer gudarna.
Visst. Men anta att gudarna ger er en chans till.
- Vad skulle det vara? - Chansen att flytta till en annan värld.
Ni kan färdas genom Ijusgarden med oss. Det är mycket enkelt.
Om Frej hade velat att vi skulle lämna var värld,
hade han hämtat oss i sin vagn.
Han vill det. Han vill att ni aker.
Han är mycket upptagen just nu och har skickat oss för att hämta er.
Om ni inte aker, dör ni allihop.
Era försök är ädla.
Men om var förintelse är gudarnas vilja,
maste vi modigt ga vart öde till mötes.
Kan vi aka nu da?
- Kunde k'Tauerna inte övertalas? - Nej.
Därför att du inte sa vad som maste sägas.
Vad skulle du ha sagt?
Vänta, vad tänker du säga?
Hörni. Skulle ni vilja komma hit?
Kom.
Hitat, hörni. Jag ett par saker att säga.
- Vad gör du? - Säger sanningen.
Guds existens betyder inte lika mycket som tron pa honom.
- Och om det hade gällt en goa'uld? - Det gör det inte.
Har vi inte förklarat var standpunkt?
Jo, det har ni. Men jag tror inte vi har gjort det.
- Asgarderna... - Är inte gudar.
Hörni. Visst känner ni Frej, allihop?
En stor karl, rätt sa snygg, med fin guldrustning.
Jag har en nyhet at er. Han ser inte san ut.
Vad menar du?
Han är en alien som latsas vara er gud.
Han har ingen vagn. Han har ett rymdskepp.
Rymdskepp.
En stor maskin, som den vi byggde, fast hans är mycket bättre
och inte sprängd i bitar.
Jag skojar inte. Snubben är ungefär en meter lang,
med fuktigt gratt skinn, stora svarta ögon,
och sma spinkiga armar och ben, som tandpetare.
De tror att ni maste ha en gud att tro pa,
att ni inte har natt langt nog för att kunna tänka självständigt.
- Nog. - Lyssna pa mig.
Utomjordingarna har makten att rädda er. De valde att inte göra det.
Jag är ledsen för vad som hänt ditt folk.
Jag vet att ni försöker hjälpa oss,
men det är dags för er att aka.
Okej.
Förlat att jag störde. Tack för att ni lyssnade.
Sadär. Jag gav dem ett val. De valde. Da aker vi.
Jag trodde chansen att lyckas med detta var en pa en miljon, major.
Ja, men jag tror vi kan förbättra den beräkningen till en procent.
Det är upp till er, general.
Jag förstar bara en procent av vad hon säger halva tiden.
Förklara det för mig igen.
Vi skickar maclariet genom maskhalet till K'Tau.
Byggt pa avstandet till jorden och överföringens hastighet,
har jag försökt räkna ut exakt när vi borde släcka ner porten
sa att maclariet inte hinner na planeten
utan hamnar i solen.
Jag trodde att när nat är i ett maskhal existerar det bara som energi,
att det behövs en till stjärnport för att aterfa solid form.
Du har helt rätt.
- Har jag? - Ja.
Det är stjärnporten pa andra sidan
som aterställer materian till dess ursprungliga form.
Utan den skulle energin i maskhalet aterställas i sin grundform.
När det gäller människor vore det illa,
men när det gäller ett ämne borde det inte vara ett problem.
Jag hade rätt.
Okej, försök med det.
Vi skickar igenom MALP:en.
Lasten är pa väg.
Kontrollerad nedsläckning börjar nu.
Det finns bara ett sätt att se om det fungerade.
Bröder och systrar, i dessa svara tider
är det viktigt att vi kommer samman som en familj.
Vi maste komma ihag Frejs stora gavor,
och vi maste vara tacksamma för liven som han har givit oss.
I denna svara tid maste vi minnas...
Han lät oss stanna, bara vi slutar säga att Frej inte är en gud.
Jag tror inte vi stannar.
Lyckades inte din metod?
Det ser inte bra ut. Jag tror vi missade.
Är du säker pa att det inte bara tar längre tid än du trodde...?
Vi borde ha märkt en förändring vid det här laget.
Da aker vi.
Jag tänker berätta det för dem.
- Och ta adjö. - Lat oss be.
Det fungerade inte.
Men ni kan fortfarande aka härifran.
Store beskyddare, O Frej, var Herre och frälsare,
acceptera var svaghet och förlat oss vara synder.
Vi ber dig, benada oss och aterge Ijuset som ger oss liv.
Adjö.
Har jag fatt en stroke?
Välsignad vare Frej.
Böj era huvuden och tacka honom för att han svarat pa var bön.
Jag tror inte vi gjorde det här. Inte ensamma, i alla fall.
- Asgarderna. - De sa att de inte kunde hjälpa.
Öppet.
När vi startade processen gav vi dem möjligheten
att ta över utan att goa'ulderna fick reda pa det?
Ett sätt att rädda ansiktet. Ett kryphal.
Eller inte.
Det kan vi aldrig säkert veta, eller hur?
Översatt av Visiontext: Ingrid Tonkin